Васил Павурджиев
Сбогом, китно лято

chitanka.info

Цяла нощ капчука

буди ме от сън,

в утрото погледнах —

есен беше вън!

В нашата градина

късните цветя

някой бе целунал

с ледена уста.

Вредом жълти листи,

вредом пак мъгли

влачат по земята

дрипави поли.

Дълга върволица —

жеравите пак

къмто юг отлитат

с тъжен, тъжен грак!

Сбогом, китно лято,

сбогом, слънчо драг!

Сбогом, златни ниви

със венци от мак!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.